Videndeling+og+værdi

Videndeling og værdi

**Skolens erfaringsgrundlag:** Folkeskolens opfattelse af viden bygger på konstruktivistisk læringsteori, der handler om, at viden dannes i det enkelte menneske. Viden er altså ikke statisk men forskellig i det enkelte individ.. Det er med denne grundopfattelse i mente, at jeg vil dykke ned i forskellige parametre omkring videndeling på skoler, blandt folkeskolelærere, elever - individer.

**Lærerens erfaringsgrundlag:** Når man tænker videndeling på skolen, er man således også nødt til at tænke i individer. Vi har et lærerkollegie med X forskellige individer med lige så mange forskellige opfattelser af viden - og vigtigere endnu, lige så mange forskellige læringsprofiler. Læreren er jo i denne sammenhæng også at opfatte som et lærende individ, der skal motiveres, mødes i zonen for nærmeste udvikling og inspireres visuelt, auditivt, i en dialog, eller hvad?? Man ved i hvert fald med sikkerhed, at den enkelte lærer har erfaringsgrundlag, der er forskellige fra sin kollega, hvilket jo betyder, at vi, når vi snakker videndeling, er nødt til at tænke bredt og ikke nøjes med at lægge os fast på meget få strategier. Det er bl.a. med denne opfattelse i rygsækken, at jeg tænker videndeling, når jeg sætter mig til rette i min IT-vejlederstol ;O) Dette betyder jo ikke, at jeg ikke vil blive (ikke vred men) skuffet, når kollegaer ikke deltager og lader sig rive med af mine idéer og forslag, men jeg tror, at det er en tankegang, som vil være en bred platform for ny vækst. At jeg skyder med spredhagl - altså ikke i tilfældig men velovervejet retning - bunder altså i en accept af forskellighed, og i denne accept ligger der muligheder for udvikling, hvor en ensretning af metoder for videndeling for nogen vil betyde, at man hægter sig af vejen mod fælles viden..

**Den boglige sanselighed eller den sanselige boglighed:** Der er ingen tvivl om, at ser vi på os selv som befolkningsgruppe opdelt efter profession, vil vi i forhold til så mange andre grupper hænge fast i nogle støvede forestillinger omkring integrationen af IT og videndeling via den virtuelle verden. Jeg mener, det bl.a. hænger sammen med forskellige grundopfattelser omkring børn og brugen af teknologi. For det første slås vi stadig med antagelsen, at for meget computer er skadelig for børns udvikling. Ikke at der er noget galt i den antagelse, MEN da vi jo afspejler det omgivende samfund, og de kommende samfundsborgere gerne skulle møde dette med handlekompetence, er vi nødt til at at være aktører i og ikke blot tilskuere til den teknologiske udvikling. Samfundets selvforståelse OG videndeling bygger i højere og højere grad på en kommunikation via diverse sociale netværk på internettet. Så forståelsen af læring og viden som en konstruktion har fået en ny dimension, der handler om, at ikke blot er den enkelte et individ og skal forståes som et sådant men også en del af et større (virtuelt) netværk af individer, der sammen skaber og definerer en virkelighed. Man kan sige, at din viden er begrænset af, hvor stort dit (dine) netværk er, og hvem det består af. For det andet tror jeg, at mange har en forudforståelse af den boglige videnstilegnelse som noget værdifuldt - i hvert fald stillet over for videnstilegnelse via teknologiske medier. Der er jo det sjove paradoks, at ser man på bogligheden i sammenligning med en praktisk/musisk tilgang til læring, får man et ganske andet udfald af vurderingen. I det første tilfælde mener jeg, at det at læse en bog kommer til at repræsentere noget intellektuelt/støvet/romantisk med et vingesus af alle tiders litteratur, og i det andet vurderer vi situationen ud fra et perspektiv, der handler om den didaktiske side af læringsprocessen. Og begge - samt mange flere - perspektiver er jo gode og relevante.

**En kritisk kommentar til samfundsudviklingen:** Når et samfund og verden i højere og højere grad bygger sin videndeling på en platform, der hedder internettet, er vi som skole jo nødt til at forholde os til det - uanset, at vi kan have nok så mange fornuftige, menneskelige, pædagogiske og eksistentielle overvejelser og begrundelser for, at der er perspektiver i den form for videnstilegnelse, der er i modstrid med vores allermest rodfæstede og grundlæggende værdier.

Teknologiens og internettets indtog betyder, at informationsmængden til alle tider og på aller steder er eksploderet. Vi går ikke (nødvendigvis) længere på biblioteket, når vi skal “dygtiggøre” os. Et par enkelte søgeord i browseren “Hvad er viden”, og der kommer en lang række hits. Og hvem bestemmer, hvad der er lødigt, og hvad der ikke er? Det gør brugeren. Der er jo intet forgjort i i en opgave at henvise til et citat fundet på en hvilken som helst side på internettet og bygge en diskussion op omkring samme:

**Peter Druckers definition af viden: //"Knowledge is information that changes something or somebody -- either by becoming grounds for actions, or by making an individual (or an institution) capable of different or more effective action."//** **-- Peter F. Drucker in The New Realities** **“Vi har forladt industriøkonomien, og bevæget os ind i videnøkonomien, den ny økonomi, serviceøkonomien, eller hvad man i øvrigt vælger at kalde den. Og det centrale her er dels at information som ressource er mængdemæssigt eksploderet, dels at digitaliseringen har muliggjort at information er blevet uafhængig af tid og sted, og dels at dette har skabt symmetri i tilgangen til informationen, hvilket igen har ændret på magtbalancen mellem dem der havde adgang til information og dem der ikke havde.** **Samtidig oplever vi en til stadighed stigende forandringstakt i samfundet og verden, og dette medfører at antallet af beslutninger, der skal tages vokser, og tiden til at tage den enkelte beslutning formindskes. Det betyder alt andet lige, at der kræves flere beslutningstagere, hvis beslutningskadencen skal opretholdes – og beslutninger kvalificeres på baggrund af information og viden.” Et tilfældigt opslag på "hvad er viden" ;O)**

Det lyder da rigtigt, den napper jeg! Altså faktisk mener jeg, det lyder rigtigt. Min pointe her er jo blot den føromtalte, at vi i langt højere grad end tidligere er del af et større netværk, og at viden er alles.

<span style="color: #285386; font-family: 'Trebuchet MS',Helvetica,sans-serif; font-size: 110%; vertical-align: super;">**Kommende samfundsborgere:** <span style="color: #285386; font-family: 'Trebuchet MS',Helvetica,sans-serif; font-size: 110%; vertical-align: super;">I folkeskolelovens formåls§, stk. 2 hedder det at “Folkeskolen skal udvikle arbejdsmetoder og skabe rammer for oplevelse, fordybelse og virkelyst, så eleverne udvikler erkendelse og fantasi og får tillid til egne muligheder og baggrund for at tage stilling og handle”.

<span style="color: #285386; font-family: 'Trebuchet MS',Helvetica,sans-serif; font-size: 110%; vertical-align: super;">Når man som jeg - og så mange andre - er barn af 60‘erne og 70'erne og blev podet med holdninger fra stærke efterdønninger af ungdomsoprøret, kvindefrigørelse og den deraf afledte pædagogik, HAR man jo et vist forbehold mod teknologien og de fremmedgørende konsekvenser af dens indtog i den mellemmenneskelige sfære, som den har.

<span style="color: #285386; font-family: 'Trebuchet MS',Helvetica,sans-serif; font-size: 110%; vertical-align: super;">Når eksempelvis ens “venskaber” kan opstå på baggrund af en venneanmodning med et klik på en knap, kan det jo derfor heller ikke undgå at snøre sig sammen i maven og give masser af stof til filosoféren over, hvilke værdier om et værdigt og indholdsrigt menneskeliv, det er, børn af i dag får med sig i rygsækken. Men netop derfor, og med den førnævnte § i baghovedet og med hjertet meget langt oppe i halsen, skal vi ind og lege med teknologien. Vi skal ind og forholde os til, hvad eleverne har af tanker ift den virtuelle verden. Vi skal ind og arbejde med, hvad det har af konsekvenser i deres liv. Vi skal ind og have indblik i barnets verden og være med til at brede konsekvenser og muligheder ud, når nu teknologien ER i livet. Herfra kan individet så selv tage stilling og handle (og finde tilbage til noget ordenlige værdier ;O) Og dette kan vi jo kun gøre, hvis vi, i stedet for at lægge armene over kors i en kritisk og afstandstagende positur, optræder som aktører og debatører, så vi som lærere selv har mulighed for at tage stilling og handle..

<span style="color: #285386; font-family: 'Trebuchet MS',Helvetica,sans-serif; font-size: 110%; vertical-align: super;">Hmm.. Jeg bevæger mig lidt rundt om emnet og er vist ikke nødvendigvis så tydelig i min røde tråd. Måske jeg fylder mere på senere, men kom gerne med skud fra hoften til indlægget..

<span style="color: #285386; font-family: 'Trebuchet MS',Helvetica,sans-serif; font-size: 14px; line-height: 21px;">Annette Ellehauge

<span style="color: #285386; font-family: 'Trebuchet MS',Helvetica,sans-serif; font-size: 14px; line-height: 21px;">Rikke kommenterer: <span style="color: #285386; font-family: 'Trebuchet MS',Helvetica,sans-serif; font-size: 14px; line-height: 21px;">Interessant indlæg!! Og jeg tror, du har helt ret i, at vi må ind i den teknologiske kamp og deltage i det, som børn og unge deltager i. <span style="color: #285386; font-family: 'Trebuchet MS',Helvetica,sans-serif; font-size: 14px; line-height: 21px;">Samtidig har jeg nok en lidt gammeldags vision om, at vi i lærerkollegiet på trods af vores forskellighed alligevel har nogle fælles mål og forestillinger om, hvad der er relevant, og hvor vi er på vej hen - og det er i den sammenhæng, at jeg mener, vidensdeling er væsentlig og ikke kun for dem, der allerede deler samme forestillinger og måder at angribe tingene på.